The Eastern Spirit Subbing Squad представя
9 ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ ВРЕМЕТО = Епизод 1 =
15 декември 2012 г. Покхара, Непал
Нагласете облегалките във вертикално положение.
Напомняме ви да си изключите електроните устройства,
докато не влезем в терминала.
Ако имате нужда от помощ, моля, обърнете се към екипажа.
Благодаря ви.
Зле понасяте височината ли?
И аз имам същия проблем, когато летя.
Имам чувството, че главата ми ще се пръсне.
Разреденият въздух е неприятно нещо.
Да, така е. Чувствам същото.
Сон У, насам! Тук съм!
Бързо идвай! - Не може да се паркира тук!
Побързай! Бързо!
Полетът закъсня. Трябваше да кръжим…
Ей! - Какво?
Хайде да се оженим. - Да се женим ли?
Няма да е за дълго. Само за 6 месеца.
Без да подписваме и след половин година ще се разделим. Съгласна?
Тогава защо да се женим? - Заради теб!
Ти никога няма да се омъжиш, понеже ме харесваш.
Е, съгласна ли си или не? Друг шанс няма да имаш.
Виждаш ли? Отговори ми! - Дръпнете колата!
Да го направим! - Добре.
Погледни натам! Това е Мачапучаре.
А до него… Как беше?
По принцип, нашият лагер е на този връх там.
Познавам те добре, цял ден играеш покер в хотела.
Не съм виновна аз. Какво друго да правя с момчетата?
Странното е, че там времето е гадно, а тук е спокойно и хубаво.
Когато ме изпратиха тук, щях да удуша началника.
Сега съм благодарна. Няма по-хубава почивка!
А ти защо си тук? Да не би случайно, за да…
По лични причини. - Какви лични причини?
Имах две причини. Едната беше да ти предложа.
Какво има? - Не се ли шегуваш относно брака?
Кой каза, че се шегувам?
Ти на шега ли се съгласи? Реши да ми се присмиваш ли?
Не, просто… Кой прави предложение, без да се замисли?
Кой не е мислил? Мислих върху това в самолета.
Наистина ли искаш да се оженим? Само за 6 месеца?
Може и за три. Ще видим как ще потръгне.
По дяволите!
Да не съм ти робиня, която можеш да ме купиш?
От 3 до 6 месеца ли?
И без да се подписваме? Това ли е брак, според теб?
Ти самата ми го предлагаше. Защо се учудваш?
Какво каза? - Ти го искаше.
Поне се преструвай, че ме слушаш. В момента чуваш ли ме?
Какво казваше? Предлагаш да се срещаме?
6 месеца!
Хайде да се срещаме 6 месеца и да видим.
Не ме устройва. - Тогава 3 месеца.
Три месеца? - Да! Три месеца е добре.
Нима? - Тогава защо ме целуна?
Играеш ли си с мен? Ненавиждам те.
Аз ли? Ти ме целуна.
Ти ме целуна. На теб ти харесва повече.
Репортер така да лъже. Не те ли е срам?
Да викна ли свидетели? Кой беше там?
Господи! - Виждаш ли?
Направо си леден, репортер Пак Сон У. Да ти изредя ли някои факти?
Може момичетата да са полудявали по теб преди, но вече си стар.
Очите ти са се сбръчкали. Нямаш ли си огледало?
Работиш до късно, дори приятелка нямаш.
Добре си помисли колко ти остава?
И защо ме отхвърляш?
Побърка ли си? Какво правиш?
Просто казвам, че трябва да се срещаме.
Докога ще ме отхвърляш?
Толкова ме молеше, че реших да изпълня желанието ти.
Не го ли казах, защото бях пияна? Това не се брои.
Значи, не си съгласна? - Искаш да кажеш,
че ще живееш с мен 6 месеца от съжаление?
И какво предложение е това? Коя жена би се съгласила на него?
Какъв егоист! Все пак съм момиче.
Какво ме гледаш? Казах, че си егоист. И аз си имам достойнство.
Тогава няма значение. - Ето, виждаш ли?
Още от начало си мислих, че е глупава идея.
Да тръгваме. Ще ни ударят тук.
Ти къде?
Престани да е държиш като момиченце!
Момичетата не постъпват така.
Пред погледа на мъжете така могат да вървят само дами с хубави форми!
За каква се мислиш?
Какъв простак само.
Мама беше права. Напразно бях откровена с него!
Защо му казах, че ми харесва? Едно момиче не трябва да си признава.
Нямам книжка.
Ако ме хванат, ти си виновна.
Първо се качи.
Ако не харесваш предложението ми, после ще преговаряме.
Ще преговаряме? Само се чуй какви думи използваш.
Скъпи, ето защо си нямаш никоя!
"Скъпи"?
Къде ти е уважението?
За секунда те взех за жена, а ти премина границата?
"Скъпи ли"?! - Аз просто…
Сядай! Или те оставям тук.
Едва ли! Колата си е моя.
На кого му пука? Аз съм зад волана.
Това ли е центърът на града? По-малък е, отколкото мислих.
Къде е полицията?
Ще си мълчиш ли?
Извинете, къде е полицията?
Ето там. - Добре! Благодаря.
Беше лесно.
Защо отиваме в полицията?
Кой е този мъж? - Чакай ме в хотела.
Ще ти се обадя по-късно. - Какво се е случило? Кой е той?
Казах, че имам две причини.
Мислиш, че съм дошъл, само за да те видя?
Сигурно имаш новина? Пазиш историята само за себе си ли?
Какво е? - Казах ти, лично е.
Очаквах ви. - Глупости.
Какви лични въпроси имаш в полицията на Хималаите?
Да влезем.
Първо, бихте ли погледнали снимката?
Това е единствената вещ, по която можем да определим самоличността му.
Обадих ви се, понеже човекът на снимката много прилича на вас.
Това вие ли сте?
Да. Аз съм.
Излиза, че тези неща са на брат ви.
Това е доклад на полицията от преди 6 месеца.
Говорих с полицая, който го е направил.
Не е на корейски, ще ви го разясня.
Както вече ви казах, тялото на брат ви е било намерено
близо до град Чотнонг, който е някъде на около час път от тук.
Изглежда е умрял през януари тази година.
Поради силно разложилото се тяло, не са взети пръстови отпечатъци.
Тялото е било замръзнало, после се е размразило.
Това е ускорило процеса на разлагане.
Паспортът му също е пострадал, данните са изтрити,
но личи, че е корейски и затова са се свързали с нашето посолство.
Не са открити други данни за човека.
Разследването продължи няколко месеца.
Ако не беше снимката ви, и аз нямаше да мога да направя нищо.
Мога ли да видя снимки от мястото?
Покажете му снимки от мястото.
Казва, че е по-добре да не ги виждате.
Тялото е изгнило. За вас може да е шокиращо.
Всичко е наред. Работата ми е такава.
Е, да, вие сте репортер.
Можем да му го покажем.
А това какво е?
Ароматна пръчка тамян. Държеше я в ръката си, когато го намерихме.
Тамян?
Защо държи тамянова пръчка? - Нямам представа…
Но навсякъде в Непал често се използват.
Много от туристите ги купуват.
Подозирате, че това е убийство ли?
Имал е в себе си много пари, но не са пипнати.
А и през януари имаше много големи лавини.
Няма видима причина това да е убийство.
Ако искате разследването да продължи, мога да го поискам.
Но сам разбирате, минала е почти година.
А и тялото вече е кремирано.
Също така, работата на полицията в покрайнините е мудна.
Разбирам.
Както и да е.
Защо не сте съобщили, че го няма? Все пак, минала е цяла година?
Да, така е.
Но ако не бяхте ме извикали, можеше още да не знам за смъртта му.
Елате тук!
Трябва да подпишете документите, за да вземете нещата му.
Добре.
Ако ви трябвам за нещо, обадете се.
Да, благодаря ви. - Влизайте.
Не се предавай. Ще ти се получи.
Докато имам увереност, мога да го направя.
Братле!
Как се озова тук?
Мислих, че си в Ню Йорк, обадих се в офиса ти. Казаха, че си се върнал.
Това беше преди месец. Пратих ти имейл. Не го ли получи?
Там нямам достъп до интернет.
И какво е това място?
Дори имейла не можеш да провериш… Сериозно ли се връщаш?
Срещна ли се с майка?
Тя ме е търсила?
В сърцето си, разбира се.
Извинете.
Снимах приятелката си, но изведнъж попаднахте в кадър.
Е, не съм очаквал.
Подарявам ви я, вие сте на снимката. - Благодаря.
Седни.
Мога ли да я взема за себе си?
Какво?
Разбира се!
Донеси ли това, за което те помолих?
Вече ги обмених в долари.
Благодаря. - Какво замисляш?
Просто търся нещо и ми трябват пари.
И какво е то?
С какво се занимаваш, братле? Какво търсиш?
Нима на теб не ти липсва миналото?
Искам да живея както преди.
Тогава се върни у дома.
Сега е различно. Мама е болна, татко го няма.
Това не е всичко.
Друго имах предвид като казах "както преди".
Говорих за това как живяхме.
В миналото, когато бяхме наистина щастливи.
Ако мога само да го открия…
Няма да отнеме много време. Просто изчакай.
Ще бъдеш шокиран.
Сега не мога да ти кажа. И без това няма да повярваш.
Но знам какво върша.
Още не сме си поръчали. Да пием по кафе.
Няма да ме разочароваш, нали? Ще спиш у дома тази вечер?
Ще си вземем нещо за пиене.
Ще ти се разсърдя, ако избягаш. И няма да искам да те видя повече.
"Прости ми, Сон У. Скоро ще се върна."
Искам да живея както преди.
В миналото, когато бяхме наистина щастливи.
Сон У!
Там ли си, Сон У!
Какво?
Добре ли си? - Че защо?
Чух, че брат ти е починал. - Откъде разбра?
Ти ме научи да имам контакти с полицията и болницата.
Държеше се странно и се обадих на познатите си.
Явно не си играла само на карти. - Наистина ли си добре?
Но как се е случило? Не знаех, че имаш брат.
Чу Мин Йонг. - Да?
Сещаш ли се защо се обадих първо на теб?
Не знам. - Защото не искам да тъгувам.
Щях ли да ти се обадя, ако очаквах да те видя тъжна?
Изобщо нямам нужда от такъв човек.
Знаеш ли кое е единственото хубаво нещо в теб?
Вечно щастливото ти лице. Затова и ти предложих.
Сега разбираш ли?
Да отидем да хапнем. Искам да опитам месната кухня.
Дръж се както обикновено. Яж и пий с мен.
Ето какво трябва да направиш за този, който е загубил брат си.
Добре! Да хапнем! И да си говорим безсмислици.
Идеята ми харесва.
И не викай другите. - Никой не знае, че си тук.
Мислих, че си се разприказвала.
Помислих, че наистина си дошъл при мен и не им казах.
Мислих си: "Да! Това е добър ход.
Липсвам му, защото не ме вижда. Добре направих, че не му се обадих."
Дай ми 10 минути. - Ще те чакам във фоайето.
Наранен е.
Да започнем с безсмислиците.
Мислиш да се ожениш за мен, тъй като напуснах дома си?
Да. Мисля, че с теб ще е весело.
Трябва цял живот да си с мен.
Защо само 6 месеца? Аз винаги ще съм весела.
Тъй като малко не съм наред с главата.
Та защо само за 3 или 6 месеца?
6 месеца не стигат ли? - Кой се жени за половин година?
А и как така ще се оженим? Ние дори не сме се срещали.
Как може така да се женим?
Съжалявам. Нямам време за срещи. - Тогава и аз нямам?
Предпочиташ само да се срещаме? - Не съм казала това.
Значи ще се срещаме 3 месеца, броено от днес?
Защо бързаш да приключиш?
Извинявай. Казах ти, че съм зает. - А аз не съм ли заета?
Мислиш, че само ти си зает? Трябваше да ми предложиш по-рано.
Все пак, ние се познаваме от 5 години.
Вече 5 години се закачаш с мен.
Сега съжалявам за това.
Как може да съм бил такъв глупак?
Не, не съм бил глупак. Ти не си много привлекателна.
Дори не знаех момиче ли си или момче, когато те видях.
Боже мой!
По дяволите! Какво прави тук Пак Сон У?
Гледай ти какво съвпадение!
Какво правиш тук? - На почивка съм.
На почивка ли? Защо точно тук?
Той е с момиче! - С момиче?
Дошъл си с момиче ли?
Хванахме те.
Това не е ли телефонът на Чу Мин Йонг?
Да, нейният телефон е.
Тук й пише името.
Били сте заедно с Чу Мин Йонг, нали?
Срещате ли се? Затова ли си тук?
А аз си мислих, че не му е до момичета!
Не мога да повярвам! - И отдавна ли си с нея?
Вижте го само!
Намерете Чу Мин Йонг!
Забравих телефона и портмонето си. Може ли да се обадя?
Разбира се, няма проблем. - Благодаря.
На кого се обаждаш? На гаджето ли?
Той ни помоли да ти предадем това.
Ей, къде отиваш?
Чу Мин Йонг!
Ало.
Избягах им и заключих вратата. Как ни надушиха?
Така е, когато търсят някой, напуснал дома си.
Какво можех да направя, като остави толкова доказателства?
Така е. Защо винаги съм толкова бавна?
Трудно се справям в извънредни ситуации.
Наистина исках да те забавлявам, да те заведа на интересни места.
Как се получи, наистина жалко.
Чу Мин Йонг, отвори вратата!
Правят го, защото им е скучно.
Да отидем ли на тихо място? Аз черпя.
Не, уморен съм. Трябва да спя.
Така ли? Почивай тогава.
Сутринта се прибирам. - Толкова скоро?
Завърши си доклада и се връщай.
Не се бави много, че трите месеца си текат.
Може ли да не поставяш срокове?
Тогава няма да те чакам. - Така е добре за теб.
Лека нощ.
Очевидно, преди смъртта си, брат ви е искал да си запали тамяна,
но не знам защо.
Репортер Пак, имаме промени. - Добре.
10 минути до началото.
Имаме видеоконферентна връзка с председателя Че Чин Чол.
Първият кадър е в края. Седмият е изтрит.
Откъде е видеоразговорът? - От хотелската стая на г-н Че.
Дайте ми 2 минути. - Добре. Почти сме готови.
Започваме след минута.
Тя чака новините. Вие знаете, не си ляга, докато не види сина си.
Учудващо е, че никога не ги пропуска.
Изглежда наистина ви разпознава.
Може ли тази вечер да не ги гледа? - Моля? Но защо?
Ще има вълнуващи истории. Мисля, че е по-добре да не ги гледа.
Моля ви. Разчитам на вас.
Добре, разбирам. Да, добре.
Тя ще се разстрои, ако я отведем. Какво да правим?
Че защо? - Синът й помоли днес да не гледа.
Госпожо Пак.
Госпожо Пак, време ви е да лягате.
Цюрих Швейцария
Ето въпросите, които ще ви зададат.
Новините ще започнат след 7 минути. Видеовръзката е след 4.
Цялото интервю ще е 5 минути. Имате по минута на въпрос.
Добре.
Това репортер Пак Сон У ли е?
Да, водещият Пак Сон У.
Мислих, че е кореспондент в чужбина. - Мина година, откакто се върна.
Пак Сон У, свързвам те с г-н Че. Той иска да те поздрави.
Здравей, репортер Пак.
Мислих, че си в чужбина.
Как сте? - Много зает, както винаги.
Не мога да повярвам, че те виждам така.
Поздравявам ви. - Ще се поздравяваме като се върна.
Не съм те виждал толкова дълго време.
А, да. Какво прави Чонг У?
Още ли се губи някъде?
Време му е да порасне и да помисли за майка си.
Господине, имате 1 минута до ефир.
Прекъсваме връзката.
Прекъснаха ли? - Да. Откъде познавате Пак Сон У?
Син е на мой приятел.
Не сме се виждали след смъртта на приятеля ми.
Внимание, започваме!
Водещият! Защо наведохте глава?
Водещият! - Добър вечер.
Страстите от президентските избори не са затихнали.
Новината за стволовите клетки е по целия свят.
Експертите считат, че медицината ще напредне значително.
Покачват се акциите на компанията, която се занимава с изследванията.
Репортер Ю.
Стволовите клетки могат да се делят на различни специализирани клетки.
Приключваме след 10 секунди. Включете видеовръзката.
Водещ!
Имаме видеовръзка с председател Че Чин Чол.
Той се намира в Цюрих и ще отговори на въпросите ни.
Здравейте. - Добър вечер.
Поздравяваме ви за добрата работа. - Благодаря.
Мисля, че поздравленията трябва да отидат за изследователския екип,
който денонощно работи върху проекта с голямо усърдие.
Вие сте скромен човек,
но ние знаем, че ръководите изследователската група от години.
Как се чувствате, когато усилията ви най-накрая ви носят успех?
Вероятно чувствате задоволство. - Преживяхме и възходи, и падения.
Поради международната конкуренция, загубихме добри изследователи,
които отидоха в други изследователски центрове.
Имаше времена, в които преживяхме финансова криза,
поради липса на рентабилност в проекта.
Но благодарение на група учени, които доброволно работеха
с минимални възнаграждения, днес ние сме тук.
След компютърните технологии
водещ отрасъл става регенеративната медицина.
Експерти считат, че успехът в тази област зависи от вас.
Въпросът ми е, ще продължите ли с ръководенето на изследванията?
Аз направих достатъчно, помагайки им да стигнат до тук.
Всъщност, следващият етап… - Изчакване. Готови!
Водещият. - Разбирам,
но ако вие се оттеглите,
няма ли да възникнат конкурентни проблеми във фирмите?
Така е, прав сте.
Тогава мога ли да ви задам още един въпрос?
Има ли друг въпрос?
Нима това не беше всичко?
Казвате, че по пътя към успеха сте загубили доста учени.
Включени ли са и непредвидимите нещастни случаи? Примерно…
През 2009-та, 7 от членовете на екипа ви
подписват съгласие да дарят яйцеклетките си.
Какво си мисли, че прави?
Една от стажантките е парализирана от процедурата.
Какво е това?
Има и друг случай. - Спрете го!
През 2010-та, вие използвахте яйцеклетките
на 65 нелегални имигрантки.
3 филипинки бяха парализирани от употреба на овулационни лекарства.
Даже едната от тях почина.
Какво става? Откъде са тези въпроси? Какво?
Също така, под предлог за безплатно медицинско обслужване,
вие сте извършили клинически тестове на стари хора, без съгласието им.
Сигурен съм, че като ръководител на проекта,
всичко това ви е известно.
Вие сте отговорен, нали?
Предполагам, че хората искат да чуят какво ще кажете.
Тези въпроси останаха без отговор. Вие можете ли да отговорите на тях?
За първи път чувам за такова нещо.
Задължително ще изясня всичко с тези, които са отговаряли за това.
И след това ще мога да отговоря.
Учуден съм, че нищо не знаете. Надявам се да проучите въпросите.
Пожелавам ви дълги успехи. - Благодаря.
Той побърка ли се?
Благодаря ви за интервюто. Приятна вечер.
Водещият! Колко минути задържахме ефира?
5 минути. - Измислете нещо.
Той какво, ума си ли загуби? Иска да уволнят всички ни ли?!
По дяволите!
Как може да се случи?
Задава неудобни въпроси без съгласието ни.
Освен това, те са само слухове.
Извинете ме за малко.
Нямах престава, че ще се случи. Това си е инициатива на водещия.
Разбирам. - Моля?
Ненормалник.
Мислих, че само брат му се е побъркал.
Директорът е. Искате ли да говорите с него?
Да, Че Чин Чол е.
Поставихте ме в неудобно положение.
Чу Мин Йонг, няма ли да му се обадиш? - Моля?
Отиваме чак на върха на планината. Обади се на гаджето си.
"Мили, много ми липсваш!"
Щях да му се обадя, но сега е в ефир.
Знае кога е в ефир, а е на хиляди километра.
Това е любов! Любов! - Истинска любов.
Значи ще се срещаме 3 месеца, броено от днес?
Защо бързаш да приключиш?
Извинявай. Казах ти, че съм зает.
Сега съжалявам за това.
Как може да съм бил такъв глупак?
Президенте, има си процедура. Първо ще изслушам обяснението му.
Трябва да е имал причина, за да го прави.
Ако мислите да го уволните, то първо уволнете мен!
Заключи вратата.
За начало ще те отстраня от работа за 6 месеца.
Приближиш ли до студиото, мъртъв си! Отстраняването е само началото.
В зависимост от това, което ще кажеш, ще реша дали да те уволня. Слушам.
Какво е това? - Оставката ми.
Ама че паразит! Какво мислиш, че правиш?
Така ли ми се отплащаш за доброто ми отношение?
Главоболието ми се усилва. Преди месец направих изследвания.
Резултатът е отчайващ. Не ми остава много да живея.
Какво? - Чували ли сте за глиобластом?
4-ти стадий на тумор в главния мозък.
След успешна операция дават 2 години живот.
Но туморът е разположен така, че не може да се оперира.
Ще умра до една година.
Ще се движа и говоря още само 6 месеца.
Какви ги говориш сега? Казваш, че скоро ще умреш ли?
Каква глупост! Ако това е оправдание…
Знаете ли какво си помислих аз?
"Това е добре. Няма да се побъркам".
Страхувах се, че е симптом на шизофрения.
Майка ми и брат ми страдат от това.
Така че винаги съм се страхувал, че ще се побъркам един ден.
Хубавото е, че това не води до лудост.
Директоре, знаете ли защо майка ми е в болница?
Знаете ли защо умря брат ми, когато се побърка?
Знаете ли защо баща ми, който беше уважаван доктор, умря в пожар?
Ако знаехте, тогава бихте разбрали постъпката ми.
Простете, но заради Че Чин Чол
започнаха всички трагедии в семейството ми.
Той запали клиниката на баща ми преди 20 години.
После я отне от нас.
Майка ми се побърка, а брат ми избяга.
Той стана собственик на клиниката, след смъртта на баща ми.
Сега е не само най-важния човек в медицината на страната ни,
опитва се да се изкара най-добрия в света.
И трябваше да го поздравявам като идиот?
Къде е справедливостта на този свят?
Казвам ви всичко това, защото предусещам как ще постъпите,
но ви моля да ми помогнете да не приключа като загубил репортер.
Тук е всичко за председателя Че, което събирах цяла година.
Фактите са проверени.
Сигурен съм, че ще му се наложи
да лежи в затвора до края на живота си.
И за да не бъде всичко това погребано,
вие трябва да ми помогнете. - Не! Почакай малко.
Зарежи всички тези глупости.
Да се върнем на това, което каза в началото.
Наистина ли ще умреш?
Мислих, че имам достатъчно време, за да отмъстя,
тъй като съм доста по-млад от Че Чин Чол.
Но ще умра по-рано от този старец. Не го очаквах.
Какво, сериозно ли ще умреш?
Директоре, наистина нямам време.
И съм много зает.
Можеш ли да спреш колата?
Ало. - На път съм към лагера.
Мисля, че по-нагоре в планината няма да мога да се обадя.
И какво? Случило ли се е нещо? - Просто не те разбирам.
Защо ще се срещаме само 3 месеца? - Ще бъда зает после.
Напълно сериозно говоря с теб в момента,
така че не се шегувай, моля те!
Защо определяш срок?
Кажи! Иначе няма да се върна, докато не ми отговориш.
Отговори ми.
Може да се привържа.
А не искаме да се привързваме един друг, нали?
Мислих, че хората се срещат заради това.
Не искам да е така.
Защо? Защо не искаш?
Защото…
ще боли, когато се разделим.
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013